.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Korkeutesi.
Peilaa vain.
Asennettasi.
Sillä olet yhtä pieni.
Kuin unelmasi.
Olet ehkä pieni et suuri.
Mutta sinua kutsutaan jättiläiseksi.
Sillä olet yhtä pieni kuin unelmasi.
Tiedän, että...
Anteeksi!
Anteeksi.
Tuo on väärä tarina.
Ei. Tämä kertoo Petteri Kaniinista.
Hän on tarinamme sankari.
Nuori kaniini sinisessä takissa ilman housuja.
Hei! Kiusaa jotain omankokoistasi.
Ilomielin.
En tarkoittanut itseäni.
Olet näemmä taas menossa hänen puutarhaansa.
Ruokaa saa turvallisemminkin!
Mutta se ei ole yhtä hauskaa.
Mitä olen sanonut Vänskän luo hiippailusta?
Tuothan kukkakaalia?
Hyvä poika. Menehän nyt.
Puhu minulle, Penna.
Hän on ajanut puolet nurmesta,
mikä saattaa antaa meille tarpeeksi aikaa.
Katso häntä.
Itse piru.
Leikkaa jopa nurmensa vihaisena.
Minulla on villi ajatus.
Mitä jos emme menisi sisään,
koska viimeksi melkein jäit kiinni.
Olet niin herttainen.
Voisin syödä sinut.
Juuri sen hän haluaa tehdä sinulle.
Ylemmäs.
Miksi sinä olet aina päällä?
Koska olen vanhin.
Olemme kolmoset.
Olen silti vanhempi.
Jopa 16 sekuntia.
Milloin viimeksi harjasit häntäsi?
Lepotauko on ohi. Tulkaa.
- Selvä. - Haastan sinut kisaan.
Et, jos minä haastan sinut ensin.
Ei ole reilua.
Ihailkaa nyt tuota kaikkea,
sillä viemme sen kaiken.
Anteeksi. En tiedä, miksi olen niin huonossa kunnossa.
Syön vain salaattia.
Se johtuu kastikkeesta. Pyydä se erikseen.
Tai ota vain vähän sitruunamehua.
Se muuttaa elämäsi. Usko pois.
Selvä. Tiedätte kaikki kuvion.
En aio teeskennellä, että se, mitä aioimme,
ei olisi vastuutonta, uhkarohkeaa ja jopa vaarallista.
Mutta me onnistumme,
koska meillä jokaisella on tärkeä tehtävä,
joka on suunniteltu yksilöllisten vahvuuksiemme mukaan.
Vahti. Vahti. Vahti. Vahti.
Sankari.
Nyt hoidetaan homma.
Aivan kannoillasi.
- Ei onnistu. - Miksei?
Pelkäätkö, että jään jalastani kiinni ansaan,
joudun järsimään sen poikki, ja te haukutte minua tyngäksi
lopun elämääni, ja minulle jää kamalat arvet,
mutta todelliset arvet ovat sisälläni?
Pahoittelen, että kuulit tuon.
Ei se mitään. Olemme perhe. Tämä on turvallinen tila.
No niin, annetaan palaa.
- Olemmeko valmiit? - Kyllä.
- Todellakin. - Aina.
- Luultavasti. - Rakastan teitä.
Hoidetaan homma.
Siitä tulee hauskaa.
Salaattia, retiisejä, punasikuria.
Minäpä kerron, mikä on "sikuria".
Se, miten helppoa on varastaa vihanneksia tältä mieheltä.
Koska "sikuri" kuulostaa samalta kuin "sieppari".
Älä selitä vitsiä.
- Kuhnastelija! - Joo.
Nykerönenä!
Töpöhäntä!
Ei hätää!
Tomaatti, tomsku.
Peruna, pottu.
Oletteko huomanneet, ettei kukaan oikeasti sano "pottu"?
Lakkaa pelleilemästä.
Pelleilen, jos haluan.
Hän ei kuule meitä ruohon...
Leikkurin takaa.
Kaniineja.
Ei, pysähdy.
- Lähde. - Häivy.
Tule pois sieltä.
Petteri, ei.
- Laitan tämän tuonne. - Älä tee sitä.
- Onko tämä sinusta huono ajatus? - Kyllä on.
Viestisi ovat sekavia. Kyllä vai ei?
Ehdoton ei.
En näe suutasi portin läpi.
Ei.
- Taisit sanoa "kyllä". - Ei.
- Valitsen vastauksen "kyllä". - Ei, Petteri.
- Mitä? - Voi luoja.
Oi ei.
Ei.
Petteri, ei.
Tule pois sieltä.
Kaniini, panen sinut piiraaseen.
Jätä takki.
Kuten laitoin isäsikin.
Huomenta, hra Vänskä.
Ai, se olet sinä.
Eikö olekin kaunis päivä?
Anna se kani minulle.
Sinulla on jotain...
Olet kunnossa.
Oletko kunnossa?
Iskikö hän juuri silmää?
En edes tiennyt, että pystymme siihen.
Näytät todella hyvältä.
Päässäsi yleensä pullisteleva suoni on todella rauhoittunut.
Oletko meditoinut?
Tämä on minun puutarhani.
Anna, kun välitän tiedon.
Tämä on hänen puutarhansa.
Niin sitä piti.
Taidamme olla nyt yksimielisiä.
Joten nyt nämä kaniinit luopuvat
luonnollisista vaistoistaan hankkia ruokaa.
Seuraava kerta on niiden viimeinen.
Lupaan välittää myös tuon tiedon.
Tulkaa, kullannuput.
Tuo on Bea.
Hän on hra Vänskän ja kaniinien naapuri.
Arvatkaa, kummasta hän pitää enemmän?
Sisään. Tulkaa. Annan teille jotain juotavaa.
Teidän on lakattava menemästä sinne.
Jäitte melkein kiinni tällä kertaa.
Tulehan pikkuinen.
Kuivataan sinut.
Hän on taiteilija.
Hän muutti maalle työstääkseen maalauksiaan.
Älä välitä, jos et ymmärrä niitä, pidä niistä
tai jos et edes tiedä, miten päin niitä katsotaan.
Ne ovat kamalia, ja hän tietää sen.
Hän onkin maalannut kuvia paikallisista huvin vuoksi.
Kaunista.
Mutta jatkuva muistutus siitä,
mitä Petteri ja hänen perheensä ovat kokeneet.
Lupaan olla täällä aina tukenanne.
Ja hän onkin ollut
siitä asti, kun heidän äitinsä kuoli.
Sade lakkasi.
Olen pahoillani Isän takista.
Olen pahoillani, että menetit Isän takin.
Niinhän minä juuri sanoin.
Niin, mutta vanhimman sanomana
sillä on enemmän arvoa.
Se oli vain takki.
Isä ja Äiti ovat yhä täällä.
Ja täällä. Ja täällä.
Mutta vähemmän sinun kanssasi, koska olet vain serkku.
Olet sukulainen avioliiton kautta.
En vie sinulta mitään, minä vain...
Tiedäthän, haluan olla tarkka.
Selvä, luvatkaa vain pysyä poissa puutarhasta.
Sain sen takaisin, Isä.
Sainpas sinut, kaniini.
Tiesin, että tulisit.
Neito ei ole nyt suojelemassa sinua.
Himoitsen piirasta illaksi.
Kanipiirasta.
Mitä?
Onko hän...
Se on melko selvää.
Hyvin selvää.
Se tarkoittaa, että... Että minä...
Että minä...
Että tein sen.
- Mitä? - Minä tein sen.
Hankkiuduin eroon hänestä. Kenellä on nälkä? Haukatkaa näitä.
Menitkö hänen puutarhaansa?
Ei. Menin meidän puutarhaamme.
Ilman vahteja?
Juuri tuolla tavalla joku pääsee hengestään.
Ja niin pääsikin.
Onko hra Vänskä poissa?
Hän on nyt paremmassa paikassa.
- Todellako? - Niin.
Siinä jäätelöautossa, jossa on vilkkuvalot.
Todellisuudessa Petteri ei voinut väittää
aiheuttaneensa sydänvaivoja vanhalle miehelle.
Se on 78 vuoden iän
ja huonojen elintapojen syytä.
RVA VÄNSKÄ HRA VÄNSKÄ
- Vau. - Ei voi olla totta.
No niin, tämä on nyt meidän maamme,
joten ei seota heti.
Tehtävämme on hoitaa ja ylläpitää sitä
ja valmistautua tulevaan.
Etujen mukana tulee vastuu...
Anteeksi. Pääsin melkein loppuun ilman pokan pettämistä.
Nauttikaa täysillä.
Odottakaa minua! Minua ei ole suunniteltu juoksemaan!
Anteeksi tuosta.
Ottakaa, mitä haluatte. Maistakaa tomaatteja.
Katsos vaan, iso kaveri.
Odota, etkös sinä... Yrititkö syödä minut?
Näytä hampaasi. Tee näin...
Se olit sinä! Minä arvasin.
Mitä kuuluu? Kiva nähdä.
Hei, pikku kaniini.
Sait näköjään maasi takaisin.
Tehkää kunniaa tuhlaajapojalle.
- Ei se nyt ole iso juttu. - On. Se on tosi iso juttu.
Kukistit hra Vänskän.
No, jos kukistamisella tarkoitetaan, että sanoin:
"Olen saanut tarpeeksi tyranniastasi."
Ja hän sanoi: "Laitan sinut piiraaseen."
Ja minä sanoin: "Ei, herra. Minä laitan sinut piiraaseen."
Ei tarkoiteta, mutta kiitos juhlista.
Söikö Pauli selleriä?
On sääli, kun ei tiedä, kuka on
tai mihin kuuluu. Eikö olekin?
Haluatko vähän?
Otan vain yhden.
Kiitos, Tommi. Sinä olet hyvä tyyppi.
Tähän puutarhaan kuuluu myös ilmainen talo.
Juuri niin!
Hra Vänskä ei enää piinaa meitä!
Ei enää!
HARRODSIN TAVARATALO, LONTOO
Tässä Tuomas Vänskä.
Tai kuten hänet työpaikassaan tavaratalossa tunnetaan,
hra Vänskä.
Näet hänet nyt iloisimmillaan.
Hänen valmistellessaan joukkojaan taisteluun.
Ihmiset, jotka sanovat, ettei kaikkea voi kontrolloida,
eivät ole tavanneet hra Vänskää.
72,043 astetta.
Se oli Apollo 13:N laukaisukulma.
Carlos, tiedän, että pidät minua hulluna.
Mutta pieni astronautiksi haluava tyttö
tietää kyllä, ja pilasit juuri hänen unelmansa.
Tämä on painajainen.
Teidän on käänneltävä ja pöyhittävä.
Kyse on yksityiskohdista.
Ei pidä pelätä sitä, että menee yksityiskohtiin.
Vessojen pitäisi olla puhtaita kuin juoma-automaatit.
Hra Vänskä.
Ylijohtaja tahtoo tavata sinut.
Nyt se tapahtuu. Ylennykseni.
Puhuttiin tästä viikosta.
Miltä minä näytän?
Mieheltä, joka on valmis juomaan vessan vettä pillillä?
Täydellistä.
Minulla on huonoja uutisia.
- Ei. - Isosetäsi on kuollut.
Sain juuri tiedon siitä.
Otan osaa.
En edes tiennyt, että minulla on isosetä.
Entä ylennykseni?
- Anteeksi? - Apulaisylijohtaja.
Paikka, jota olen työssäni tavoitellut viimeiset kymmenen vuotta.
Ymmärrän, että olet sokissa. Suruaikana...
Ei ole surua. Haluan vain tietää.
Sainko ylennyksen vai en?
- Et. Se meni Bannermanille. - Bannermanilleko?
Hänhän on tollo. Tai ei edes sitä.
Oikeutetusti tolloksi kutsuminen
olisi Nigel Bannermanin toive.
Mutta hän sattuu myös olemaan johtajan sukulaispoika.
Ylennätte siis törkeän epäpätevän älykääpiön
suunnattoman tärkeään tehtävään pelkän nepotismin perusteella.
Tämä on Iso-Britannia.
Se on käytännössä kirjattu peruskirjaamme.
Luuletko, että halusin parhaan miehemme jäävän huomiotta?
No, älä sitten jätä minua huomiotta.
Nyt ei ole aika ajatella töitä.
Ota vähän vapaata.
Ota niin paljon kuin haluat.
Ei, en halua vapaata! Olen pahoillani.
En halua... Olen pahoillani.
Haluan ylennyksen
ja ansaitsen ylennyksen.
Anna minulle ylennys. En kerro kenellekään.
Ole kiltti.
Anna minulle ylennys.
Anteeksi.
- Olen pahoillani. - Kaikki on hyvin.
- Pahoittelut. - Ehkä ensi kerralla.
Miten menee, Vän...
Bannerman.
Onneksi olkoon.
En edes halunnut sitä.
Olin Ibizalla eilen illalla.
Vastuu painaa, eikö?
Pidän tauon. Olen toimistossani.
Tule tänne!
Annoin elämäni sinulle!
Annoin sinulle kaiken!
Miksi kohtelit minua...
Olen pahoillani.
Tämä saattaakin olla onni onnettomuudessa.
Hanki kokemuksia. Hanki harrastus.
Päästä vähän multaa kynsiesi alle.
Kuulostat samalta kuin jokainen työntekijä, opettaja, perheenjäsen,
ystävä ja satunnainen tuttu, joka minulla on koskaan ollut.
Otan nyt nimikylttisi.
Ei, älä...
Tervetuloa Harrodsille.
Toivottavasti teistä on mukava juoda likaista vessan vettä.
Voinko ehdottaa vähän aikaa maalla?
Se on rauhoittavaa.
Seesteistä!
Jee!
Sata ja kahdeksankymmentä!
Turnajaiset!
Noin!
Viuhahtaja!
No, nythän näistä saatiin kunnon juhlat.
- Suolapaloja? - Otan vain yhden.
Ei, potkuhyppy, sitten keinutus.
Koska minä saan tehdä koreografian?
Kun olet vanhin.
En jaksa odottaa niin pitkään.
Mennään hakemaan Äiti ja Isä.
Mihin haluat sen, Petteri?
Mikä tahansa paikka sopii.
Tarkoitan, ehkä... Ehkä hieman ylemmäs?
Väh... Ei liikaa. Vähän alemmas.
Vasemmalle. Ei, oikealle.
Lisää. Liikaa. Alemmas.
Oikealle. Ylös.
Alemmas. Alas.
Oikealle.
Alemmas.
Ylös. Keskelle. Vasemmalle.
Oikealle. Alemmas. Ylös.
Sinun oikeallesi. Minun vasemmalleni.
Sinusta katsoen alas. Minusta ylös.
Vasen. Oikea.
Täydellistä.
Hän on nyt poissa.
Olisittepa te täällä nauttimassa siitä.
En anna kenenkään viedä sitä enää meiltä.
Tuomas Vänskä?
Allekirjoitus tähän, kiitos.
Windermerestä? Se on hieno paikka.
En tunne ketään Windermerestä.
Se on Lunastamattomasta omaisuudesta.
Yleensä se tarkoittaa, että olet perinyt jotain.
Hän todellakin oli perinyt jotain.
Isosedältään, josta ei tiennyt mitään.
Kävi ilmi, että yksityisyys oli periytyvää.
Windermere? Sehän on maaseutua.
Hienompaa maaseutua.
Talot siellä ovat todella arvokkaita.
Niinkö arvokkaita, että voin ostaa oman lelukaupan?
Kuvittelisin niin.
Ja hankkia parhaita tuotteita?
Pitäisi onnistua.
Karkaistut lasihyllyt
ja sesonkikoristeita ikkunaan?
Tuohon vastaaminen vaatisi hieman tutkimusta.
Voinko palata asiaan huomenna virka-aikaan?
Meno-paluu Windermereen, kiitos.
- Tässä, ole hyvä. - Kiitos.
Hyvää iltaa. Tiedättekö tätä paikkaa?
- Vänskän kartanoako? - Kyllä.
- Sinnekö te majoitutte? - Se on vain väliaikaista.
Arvioin vain kartanon kunnon
ennen sen laittamista myyntiin.
Mutta haluatte, että vien teidät sinne?
Kyllä.
- No, hypätkää kyytiin. - Kiitos.
Uskon, että teistä on ihanaa asua täällä.
Älkää puhuko minulle ajon aikana.
- Anna se minulle. - Tässä.
Osaan lentää!
Taisin murtaa kylkiluun.
Montako kylkiluuta meillä on?
- Kolmetoista. - Ei voi olla.
Mahtavaa.
Oi ei, älä...
Osaan lentää...
Vika ei ole maaseudussa. Minusta se vain on ällöttävää.
Teitte sen kyllä hyvin selväksi matkan aikana.
Haluan, että se on virallisesti ymmärretty.
Luon asiakirjan ja varmistan ymmärryksen virallisuuden.
Ihminen.
Voi ei. Kaikki ulos!
Menkää ulos! Ihmisiä tulossa! Ihminen!
Sitä ikään kuin pohtii, kuka on.
Kuka sinä olet?
Meidät kaikkihan on liitetty yhteen,
mutta millä köydellä?
Ihminen! Ihmisiä tulossa!
- Mitä meidän pitäisi tehdä? - Mitä?
Kaikki piiloon!
Piikkisi pistävät minua.
Minua ei suunniteltu piiloutumaan.
Kuka oikein elää näin?
Sammuttakaa valot.
Oi ei. Tommi!
Tommi, piiloon!
Ei, vain koska et näe häntä,
ei tarkoita, ettei hän näe sinua. Onko selvä?
Nyt piiloon!
Mitä? Ei, Tommi.
Nyt vain esität kynttilänjalkaa.
Nyt olet pelkkä pöytäliina.
Nyt olet vain...
Mikä sinä olet?
Olen pyörivä tarjotin.
Mikä?
Tommi!
Menkää... ulos!
Menkää...
Menkää ulos!
Joka ainoa teistä! Ulos senkin tuholaiset!
Pysykää poissa talostani!
Hänellä oli avaimet.
Hänen on pakko olla Vänskä.
Ajovalot.
Felix, räpytä. Räpytä silmiäsi.
No niin, kaveri, räpytä.
Ajovalot.
Tulehan, kauris.
Nousiko aurinko uudelleen?
Uskomatonta!
Luulin eilen illalla sulkiessani silmäni,
että se oli siinä!
Mutta meillähän on toinenkin päivä tätä!
Se ei ollut painajainen.
Se on painajainen.
Mitä tuo musiikki on?
En tiedä.
Mutta se kuulostaa dramaattiselta ja maailmoja mullistavalta.
Hei, kullannuput.
Tarkkailetteko uutta naapuria?
Ei hätää. Ei hän voi olla pahempi
kuin se vanha rapumerta, rauha hänen sielulleen.
Eihän sitä tiedä. Ehkä hän on kiva, tavallinen mies.
Hän näyttää mukavalta.
Hän näyttää hyvin normaalilta.
Tuo ei ole kovin normaalia, eihän?
Tuo on normaalia.
Tästä tulee joka tapauksessa jännää.
Saamme tänne uuden ihmisen.
Eivät he kaikki ole pahoja. Lupaan sen.
Selitän sen hänelle.
Me kaikki jaamme maan täällä.
Annan hänelle mahdollisuuden.
Oi ei.
Se ei ole ohi. Voimme mennä sisään taka...
Tai läpi...
Tai käyttää...
Tai takaa...
En tiennyt, että sekin oli sisäänkäynti.
Portit ovat näköjään taas pystyssä.
Et tainnutkaan olla tuhlaajapoika.
Tuo riittää, sika.
Se oli kuitenkin hauskaa.
En ole syönyt niin paljon pitkään aikaan.
Laihdutuskuuri alkaa nyt.
Nyt.
- Nyt. - Hei, katsokaa.
Hei. Anteeksi.
Ei ollut tarkoitus säikäyttää. Olen Bea.
Asun tuolla.
Hei. Olen Tuomas.
Asun tuolla Lontoossa.
Tuolla päin.
Aivan. Olen täällä vain väliaikaisesti.
Laitan paikat kuntoon myyntiä varten
ja käytän varat oman lelukaupan avaamiseen
mielellään Harrodsin lähellä,
jotta voin todistaa heidän tuhonsa.
Voihan. Tulipa tuossa paljon tietoa.
- Anteeksi. - On hyvä sinulle,
ettet pelkää avautua.
- Mitä he oikein puhuvat? - Osaan lukea huulilta.
En ole aivan elementissäni.
Uskon sinun huomaavan, että elementit täällä ovat ihanat.
"Uskon sinun huomaavan, että elefantit täällä"
"ovat todella ilmavaivaiset."
Mitä?
Mielestäni tämä on maailman kaunein paikka.
No, ainakin se muuttui juuri kauniimmaksi.
Et voinut sanoa noin.
Ja puhtaammaksi, vakaammaksi ja toimivammaksi.
Ai, siis portti.
- Kyllä. - Luulin sinun sanovan,
- että minä olen kaunis. - Luulitko...
Ei. En sanoisi niin.
En sanoisi niin.
- Sanoisin niin. En ole... - En kalastele kohteliaisuuksia.
- Kaikki on hyvin. - Olet kaunis.
Ja olet eri asia kuin portti.
En osaa lukea huulilta, mutta tunnen Bean,
ja hän käskee miestä ottamaan portit pois
ja päästämään meidät puutarhaan.
No, nauti lyhyestä vierailustasi.
Mutta ole kiltti, äläkä ole sellainen vanha kärtty,
joka täällä ennen asui. Hän oli todellinen yrmy.
- Hän oli setäni. - Et antanut minun puhua loppuun.
Hän oli todellinen...
Anteeksi, en pysty...
Ei. En pysty pelastamaan tuota. Hän oli todellinen yrmy.
- Ei millään pahalla. - Ei toki.
- En tuntenut häntä lainkaan. - Vaikutat paljon järkevämmältä.
Vaikutanko?
Vaikka onkin sanottava, että portit ovat hyvin tukevat.
Odotatko avaruusolioiden hyökkäystä?
Haluan vain pitää villieläimet siellä, mihin ne kuuluvat.
Itse asiassa ne kuuluvat kaikkialle.
Tämä paikka oli ensin heidän. Me olemme uusia tulokkaita.
Kuinka kauan kestää sanoa:
"Jätä portti auki ja päästä kaniinit sisään"?
Jätä portti auki ja päästä kaniinit sisään.
Ehdottomasti jätän, rouva.
Ja saanko sanoa, että nuo kanit ovat uskomattoman söpöjä.
Erityisesti tuo sinitakkinen. Hän on suosikkini.
Ai niin, tässä on lahja.
Odota. Miksi hän antaa miehelle lahjan?
Kuinka kivasti tehty.
Se on lintujen katseluun.
Kiitos.
Tuolla on yksi. Sillä on siivet.
Aivan, se on melko hallitseva piirre
linnulla, kuten tulet huomaamaan.
Bongasit ensimmäisen lintusi. Muista kirjata se ylös myöhemmin.
Kirjata ylös?
On siis olemassa tapa järjestellä ja dokumentoida taivaan kaaosta?
Kyllä.
Oli mukava tutustua sinuun, Tuomas.
Samoin sinuun.
Ja pidetäänhän portti auki,
jotta villieläimet voivat juosta vapaasti?
- Ehdottomasti. - Hän teki sen.
Pääsemme sisään. Tulkaa.
Ehkä täällä ei kuitenkaan ole niin kamalaa.
- Ei. - En välitä.
- Minä menen sisään. - Aivan kannoillasi.
Ei onnistu.
Muistatko, mitä Isälle tapahtui?
Mutta sinä käyt sisällä jatkuvasti.
Se on minun luonnevikani.
Hanki itsellesi oma luonnevika.
- Tule, Penna. - Miksi hän saa tulla?
Niin, miksi minun pitää tulla?
Koska se on hänen luonnevikansa.
Hän suostuu kaikkeen, mitä ehdotan, olipa se kuinka typerää tahansa.
Enhän! Et ole minun pomoni!
- Penna. - Tulossa!
En voi antaa hänen mennä yksin. Hän on tyhmä ja vastuuton.
Toivottavasti heille ei satu mitään.
He selviävät kyllä ja jolleivät selviä,
minusta taitaa tulla uusi perheen pää.
Petteri, pysythän kunnossa!
Olen yhä huonossa kunnossa.
Miten salaatinkastikkeen jättäminen sivuun toimii?
Hyvin. Mutta en tajua, miten se on terveellisempää kerralla juotuna.
Ällöttävää.
Tulehan.
Mitä minä sanoin? Helppo nakki.
- Rottia. - Juokse!
Hei.
Tämä tyyppi on paljon nopeampi kuin se vanha.
Meillä taitaa olla ongelma.
- Mikä se on? - Kaikki on ylösalaisin.
Missä olette?
Meidän ei olisi pitänyt tulla puutarhaan.
Ei pokkaa, ei kunniaa.
Pelkäätkö ikinä mitään?
Kyllä. Yksin kuolemista.
Siksi otin sinut tänne mukaan.
Tiedättekö, mitä teemme rotille kaupungissa?
Etsimme ne ja tuhoamme ne.
Penna.
- Seuraa minua. - En näe mitään.
- Seuraa ääntäni. - En kuule mitään.
Seuraa sydäntäsi?
Mitä?
Tuonne päin.
Esitä kuollutta.
Näin käy,
kun saa Vänskän näyttämään hölmöltä
leikkimällä karnevaalileikkejä vajassa.
Näettekö tämän kaikki?
Näin tapahtuu.
Miksi puhun villieläimille?
Alan seota.
Niin alan... eivät ne vastaa.
Tulkaa!
Hypätkää!
Selvä. Kuhnastelija, ota säkki,
mene ikkunaan ja pane se hänen päähänsä.
Selvä.
Nykerönenä, ota säkki,
mene ikkunaan ja pane se hänen päähänsä.
Selvä on.
Töpöhäntä, ota pussi...
- Anna vain märkä korvapuusti. - Selvä on.
Ei!
Oletko kunnossa, iso kaveri?
Olipa lähellä.
Olisin voinut kuolla.
Enkä vain minä. Mitä jos hän olisi napannut tytöt?
Ei tämä ole mikään vitsi.
Tiedän sen.
Anteeksi.
Olethan kuitenkin kunnossa?
Sain takkisi takaisin.
Se ei ole yhtä symbolinen kuin minun.
Eihän se ole isäsi tai mitään.
Ja se on ruskea, mikä on virhe, koska sinä olet ruskea.
Kuka nyt käyttäisi ruskeaa ruskean kanssa?
Se on hiukan liian yhteensopivaa.
Niin, oikeastaan se on vähän hämmentävää.
Puolet ajasta luulemme sinun olevan alasti.
Minä vain katson nappeja.
Mutta kerran siinä olikin nännisi.
Sait sen nyt kuitenkin takaisin ja olet kunnossa.
Häntä ei ole kiittäminen. Katsokaa häntä.
Laiha surkimus.
Käänny ympäri ja vie meidät kotiin.
Tänne päin.
Uusi tällä seudulla. Varmasti kääntyy seuraavasta.
Käyttää vain enemmän bensaa. Ei mikään yllätys,
ettei hän ole ympäristön ystävä.
Emme peri maapalloa,
lainaamme sitä lapsiltamme.
Luin tuon kertakäyttömukista.
Jos teet U-käännöksen...
Tässä on itse asiassa turvallinen paikka U-käännökselle.
Tuo taitaa olla...
- Missä... - Mihin hän vie meidät?
Hän vie meidät kaupunkiin.
- Tämä on siis Lontoo. - Vau.
Big Ben!
Se on jättimäinen.
Toivottavasti arvostat tätä, Kuhnastelija.
En koskaan päässyt matkustamaan sinun iässäsi.
Mitä? Olit ikäiseni jotain kolme kadunkulmaa sitten.
Se menee nopeasti.
Tuo on varmaankin Harrods.
PIHA ja PUUTARHA.
Tyylikästä.
Miten voin auttaa?
Minulla on tuholaisongelma.
Kaneja, otaksun.
- Miten tiedät sen? - Olet uusi Vänskä.
- Bean naapuri. - Mistä sinä sen tiedät?
- Hän mainitsi sinut. - Niinkö?
Mitä hän sanoi?
Että haluat myydä talon nopeasti
ja käyttää rahat oman lelukaupan avaamiseen,
mielellään lähellä Harrodsia,
jotta voit todistaa heidän tuhonsa.
Tuo on uskomattoman tarkkaa ja hieman masentavaa.
Keitä luulet noiden olevan?
Heillä on esiliinat,
mikä voi tarkoittaa vain yhtä asiaa.
He ovat siilejä.
Varmista vain, ettei Bealle selviä, että yrität häätää kaniinit.
Hän rakastaa niitä. Kuin perhettä.
Lue heidän huuliltaan, Nykerönenä.
Jos olisin käynyt kouluja,
sanoisin, että hän inhimillistää niitä
korvatakseen aitoja ihmissuhteita.
Mutta hän ei ole käynyt kouluja.
Ja siksi luulen, että hän vain tykkää niistä kaniineista.
"Siksi luulen, että hän vain tykkää useimmista miesten pyllyistä."
Mitä ehdottaisitte?
Sähköaita pitää ne ulkona.
Niiden hävittämiseen
tarvitset tulivoimaa.
Tulivoima vaikuttaa... En halua...
Menkää matalaksi.
Ne ovat tuolla! Tiesin sen.
Missä olette? Tiedän, että olette siellä.
Tulkaa ulos! Näin teidät!
Hävittäkää ne. Haluan hävittää ne.
Aivan. Seuraa minua.
Ei se mitään. Minulla on vielä 11 kylkiluuta.
Itse asiassa sinulla on 13 kummallakin puolella.
Mitä?
Mikä siis tarkoittaa 26, koska ne menevät...
Nyt jäljellä on 19.
Toistan, painat tätä nappia.
Signaali kulkee ilman halki tähän.
Tämä käynnistää kipinän,
ja kaikki sen lähellä räjähtää.
Ymmärrän kyllä tavallisten juttujen perusidean.
Se on kinkkistä. Hieman.
Kiitos.
Kiitos itsellesi!
Aja varovasti!
Pitäkää nopeus samana kuin autolla.
Meidän pitäisi pysyä vauhdissa normaaliin kanitahtiimme.
Tiedättekö, mitä? Ei se olisi voinut toimia.
Varo, pöljä!
Anna hänen olla, kulta. Hän on pelkkä maalaisjuntti.
Idiootit.
"Maalaisjuntti"? En minä ole maalaisjuntti.
Olen Lontoosta, jossa haluaisin...
- Tuomas? - Bea.
- Hei. - Hei.
- Mitä sinulle kuuluu? - Oikein hyvää. Sinä...
Mitä sinä täällä teet?
Kunhan... Minä vain hain jotain
työkaluja.
- Onpa mukava nähdä sinut. - Mitä?
- Saanko tarjota kyydin? - Mitä Bea tekee täällä?
Voi ei. Hän varastaa Bean pyörän.
Ei se mitään. Se oli hankalampaa kuin kuvittelin.
Hän varastaa Bean.
Voi ei.
Hän menee suosiolla ja näyttää nauttivan miehen seurasta.
Tulkaa.
Kylläpä sitä nyt hymyillään paljon.
Jopa enemmän kuin ennen.
Hän näyttää enemmän hampaita.
Ilmeisesti Bea pitää miehestä.
Ei "oih".
Bea ei pidä hänestä. Bea on vain mukava.
Hän hymyilee meille jatkuvasti.
Ei tuolla tavoin.
Tule sisään.
Haluaisitko jotain juotavaa?
Kyllä, kiitos.
Ovatko nämä sinun maalauksiasi?
Se nyt on keskeneräinen.
Ei, tämä on kaunis.
Kiitos.
Kuinka upea vuorijono.
Se on vanha nainen hatussa.
Aivan. Niin. Siinä... Siinä on hattu.
- Tuossa ovat hänen silmänsä. - Kyllä.
- Ja tuossa leuka. - Se on hänen jalkansa.
Se on hänen jalkansa.
Olen allerginen karhunvatukoille.
Olen pahoillani. Kurkkuni turpoaa.
Allerginen karhunvatukoille?
Onko se edes mahdollista? Tähänkö me olemme tulleet?
Yhtäkkiä kaikki vain ovat allergisia jollekin.
Lakkaa käyttämästä sitä tekosyytä!
Toisilla on todellisia terveyshuolia.
Totta kai. Se on todellinen taisto,
ja tunnen sympatiaa.
Se on hyvin hankalaa, ikävää. En halua mitään kirjeitä.
Mutta tuo tyyppi, älkää nyt viitsikö!
Entä tämä?
Teen niitä ihan huvikseni,
kun en keskity oikeaan työhöni.
Nämä ovat kauniita.
Ei sinun ole pakko kehua niitä.
Niiden on pakko olla hyviä, jos pidän niistä,
sillä vihaan kaniineja.
Jotenkin olet saanut ne näyttämään muulta kuin tuholaisilta.
Tuholaisiltako?
- Mitä "tuholainen" tarkoittaa? - Jyrsijän tapaista.
Jyrsijän?
Mitä "jyrsijä" tarkoittaa?
Rottaa tai hiirtä.
Pidätkö kaneja tuholaisina? Vitsailetko sinä?
Kyllä. Vitsailen.
Koska olen hillitön ja leikkimielinen.
Kanit ovat täydellisiä luomuksia.
He ovat anteliaita,
rehellisiä, aitoja.
Näkisitpä, miten he puhuvat toisilleen.
Heillä on mahtava tapa pyytää anteeksi.
Kanitko pyytävät anteeksi?
He laittavat päänsä yhteen näin.
Ei, älä pyydä häneltä anteeksi.
Miksi Bea pyytää häneltä anteeksi?
Sehän kestää pitkään.
Hän pyytää oikein kunnolla anteeksi tuolta kaverilta.
Ja se oli vain alkua.
Se ei muuttunut helpommaksi Petterille ja muille sulattaa.
Tai ymmärtää.
Joka tapauksessa.
Huomaat kyllä.
Alat rakastaa heitä.
Mutta romanssilla on vahva vaikutus.
Se voi yllättää kenet tahansa kaksi ihmistä.
Vaikka toinen olisi mahtava,
ja toinen olisi Vänskä.
Ja kun vanhempani kuolivat, minut pantiin ryhmäkotiin.
Kuori.
Se on täytynyt olla kamalan traagista sinulle.
Selvisitkö siitä hyvin? Kuori.
Ei mitään vaikutusta. Kuori.
PALJAS-RIKKI-HYLÄTTY-YKSIN HUKASSA-TURTA-ÄITI-MIKSI
Aivan, sen kyllä huomaa.
Ehkä minulla on jotain taipumuksia.
Aivan, syyllistyminen kaninmurhaan.
- Onko se sana? - Ei.
No, meillä kaikilla taitaa olla omat taipumuksemme.
Kuori.
Mitkä sinun ovat?
En taida pitää ihmisistä,
jotka eivät ole, mitä sanovat olevansa.
Kyse on enemmänkin minusta.
Kerron olevani oikea maalari,
mutten tunnu saavan valmiiksi mitään oikeaa.
Mutta hän maalaa meitä.
Olemme oikeita.
Olemmehan me oikeita?
Kyllä, taatusti oikeita.
Mitä kaipaat eniten tavaratalosta?
Äläkä sano: "Sitä, että kaikki on oikeilla paikoillaan."
Ymmärrän sen.
Sinulla on tarve kontrolliin.
Kaipaan hyödyksi olemista.
Vanhempi tai isovanhempi tulee liikkeeseen
etsimään lahjaa rakkaalle lapselleen.
Kysyn pari yksinkertaista kysymystä ja tiedän, mitä he tarvitsevat.
Minusta on ihana auttaa ihmisiä saamaan sen, mitä he haluavat.
Ymmärrätkö?
Erityisesti, kun he eivät edes tiedä haluavansa sitä.
Sellainen on parasta.
Myös siistit näytteillepanot.
Jes! Banaanit! Minä voitan!
Odota, "hölynpöly" ei ole sana.
On se. Se tarkoittaa "höpöä", "turhaa höpötystä".
Tuo on sellainen selitys, jonka voi keksiä vain keksitylle sanalle.
Hra Vänskä, syytättekö minua hölynpölyn puhumisesta?
Voi ei. Pahus.
Tule tänne.
Suojelen sinua.
Tule nopeasti sisään.
- Kiinni. - Istu alas.
Meillä on turkit päällä.
- Kiitos. - Olet läpimärkä. Istu alas.
Anna, kun autan sinua kuivaamisessa.
Kiitos paljon.
Voisin olla täällä ikuisesti.
Hei.
En ole nähnyt sinua pitkään aikaan.
Tässä on uusi ystäväni Tuomas.
- Haluaisitko pitää kiinni? - Muun muassa.
Oi, katso.
Kaksi poikaani tulevat täydellisesti toimeen.
Mikään ei tee minua onnellisemmaksi.
Haittaako sinua, jos maalaan tämän?
Mikään ei tee minua onnellisemmaksi.
Olet minun nyt, kani.
Ovatko silmäsi smaragdinvihreät vai meren väriset?
Meren väriset pienellä vivahteella tankin harmaata.
Niin ajattelinkin.
Tuomas?
Ja se erottaa meidät ranskalaisista.
Aivan. Kiivin vihreä.
Olet ammattilainen.
Ei, se on vanha nainen hatussa. Eikö?
Ajattelin hänen palaavan juuri samalla hetkellä.
Sinun on lopetettava.
Se ei pääty hyvin.
Taisin löytää sen.
Täydellinen vast...
Maalaukseni!
Se on pilalla.
Tiedäthän, miten hallitsemattomia villieläimet voivat olla. Minä vain...
- Tuhma kani. - Aivan, tuhma kani.
- Ilkeä. - Tuhma kani.
- Ulos, mene ulos. - Ulos.
Käskin häipyä.
Mene ulos täältä!
Olen pahoillani. Se vain sekosi.
Oletko kunnossa?
Miehestä on päästävä.
Ei voi olla totta!
Aurinko nousi taas!
Jos olisin tiennyt tämän toistuvan,
en todellakaan olisi hedelmöittänyt kaikkia noita munia.
Nyt minun on odotettava niiden kuoriutumista.
Olla läsnä ja osallistua!
Ja niin.
Petteri valmisti joukkonsa täyteen taisteluun.
Miksi te lapset kävelette niin hitaasti?
Ja noin hiivitään yllättämään joku.
Heissähän on 10 prosenttia sisua 20 prosenttia sumeutta
15 prosenttia keskittynyttä karvavoimaa
5 prosenttia lihasta 50 prosenttia aivoja.
Ja 100 prosenttia hyvää syytä Muistaa nimet.
Heidän nimiään ei tarvitse muistaa ikuisesti.
He haluavat vain päästä eroon nuoresta hra Vänskästä.
He tuntevat paineet.
Väsyneinä juoksemaan ympäriinsä peloissaan.
Siitä huolimatta, että Bea jotenkin ajattelee.
Että pitää miehestä, mutta he tietävät koodin.
Kyse ei ole palkasta.
Kyse on selleristä ja ehkä joistakin retiiseistä.
Ehkä myös kaaleista, on kerrottava eläimille
Eli kun he ovat valmiit, on mentävä.
Pystyt siihen, Kuhnastelija.
Vedä syvään henkeä, vedä se taakse
ja kuvittele naama, johon mieluiten osuisit.
Keksin yhden.
Anteeksi!
Lopeta.
Sen on mentävä.
Hänen on mentävä.
Hänen naamansa oli niin klassinen. Hän oli kuin...
Kaikki haravat. Tarkoitan,
en edes uskonut sen toimivan noin hyvin.
Se oli aivan uskottavuuden äärirajoilla.
Kaverit.
Miten edes saitte kottikärryt sinne ylös?
Se oli huolella laadittu ketju.
Kuunnelkaa nyt.
Hän on juuri siellä, minne hänet haluamme.
On seuraavan vaiheen aika.
Se ei ehkä onnistu.
Tuo todellakin on sähköaita.
Miksi hän syöttää sille pähkinävoita?
Herkullista.
Hän yrittää houkutella meidät koskemaan sitä.
Mitä tapahtuu, jos koskemme sitä?
Se selviää kohta.
Ei rva Sipinen! Pysähdy! Ei.
Olen neljä ja puoli vuotta vanha.
Kaipaan jännitystä ennen kuin poistun.
- Älä tee sitä! - Ei Siiri Sipinen, lopeta!
Rva Sipinen, ei se ole sen arvoista.
Katsokaa muualle.
Minulla on idea.
Muistatteko, mitä Isällä oli tapana sanoa meille?
"Älkää koskaan menkö Vänskän puutarhaan."
Niin, mutta mitä muuta hän sanoi?
Älkää sähköistäkö siilirouvaa?
Ehkä pitäisi miettiä uudelleen joitain Isän sanomia juttuja.
Niin, kuten "Et voi laittaa huulipunaa possulle."
Ei. Tämä on huulirasvaa.
Se maistuu kirsikalle, eli se voi vaikuttaa huulipunalta,
mutta se on huulirasvaa.
Kyllä. Hän sanoin myös:
"Et voita kettua oveluudessa,"
"joten käytä sen oveluutta sitä itseään vastaan."
No niin, rva Sipinen! Nyt riittää!
Kaksisiipinen
lentävä
lintu.
Ja nyt mennään.
Ja tsap.
Tsap. Tsap.
Tsap.
Mitä nyt tapahtuu?
Vau, toinen Vänskä maassa.
Taisit tehdä sen taas, Petteri.
Anna, kun tarkistan.
Joo, tunsin aivot.
Nyt, jos historia toistaa itseään,
se vilkkuvaloinen jäätelöauto vie hänet pois.
Anteeksi.
Räjähteitä.
Piiloon. Nopeasti.
Seuratkaa minua.
Kun painaa tästä, signaali kulkee ilman halki kohti tätä,
ja kaikki täällä...
Hyvästi, kanit.
Kanit?
Huhuu? Kanit?
- Kanit? - Tuomas?
Niin?
Mitä teet ulkona puutarhassa näin myöhään?
Kerään luonnonkukkia.
Tämä on sinulle.
Hän on herännyt henkiin.
Valo päässään.
Hän kehittyy.
Mitä teit ulkona puutarhassa?
Tein?
Niin. Puun luona.
"Tekeminen" voi tarkoittaa monta asiaa, eikö?
- Tarkoitan, että olin... - Voisitko?
- Se vain on kamalan kirkas. - Minä olin... Onko?
Häiritseekö se sinua kysymästä, mitä aioit kysyä?
Onko nyt parempi?
Ylös. Se on aika kirkas.
RÄJÄHTEITÄ
Ja niin siirrymme viimeiseen erään.
Tiedätkö varmasti, mitä teet?
Mitä? Yritämme saada puutarhamme takaisin.
Siitäkö tässä vain on kyse?
Tietenkin tässä on siitä kyse.
Luulet, että minulla on jokin muukin motiivi,
että minulla on jotakin tunteita Beaa kohtaan,
koska olen menettänyt äitini ja isäni.
Jos hänkin lähtee, mitä minulle jää?
Kyse on vain puutarhasta,
enkä tiedä, mitä äänelleni tapahtui. Se...
Sen ei pitäisi olla näin kimeä.
Sen pitäisi olla matalampi.
Rakastan häntä kuin äitiä.
Kyllä, tuo oli todella vakuuttavaa.
Kyse on pelkästään puutarhasta.
Kyllä, näin on.
Olen jumissa. Ääneni on jumissa.
- Töpöhäntä, voitko... - Kyllä.
Kiitos. Tehdään se.
- Kiva nähdä sinua. - Kiitos.
En ole varma, haluanko enää olla tässä mukana.
Tietenkin haluat.
Tee vain, kuten sanon. Kaikki toimii hyvin.
"Kuten aina, eikö?"
Sanoi kani, joka lähes heitettiin jokeen.
Usko minua.
Tiedän, mitä teen.
Töpöhäntä, mene.
Huhuu?
Valmiina. Tähtää. Pidä.
Pidä.
- Tuomas. - Tulta.
- Huomenta. - Haluaisitko vähän lounasta myöhemmin?
Kyllä. Se... Lounas olisi ihana.
Ajattelin tehdä salaatin.
Niin.
Tai ehkä keiton. Mitä haluaisit?
Anna, kun mietin. Keittoa.
Haluaisitko vettä vai vissyvettä vai...
Voisitko sinä valita jotain?
Katso nyt, olet rennossa asennossasi.
- Kädet ylös. - Niin. Mitä?
- Kädet ylös. - Oikeastiko? Ylös?
- Niin, nosta ne ylös. - Tiedät, mihin tähdätä.
Hyvä on.
- Näytät todella rentoutuneelta. - Niin rentoutuneelta.
Olen menossa maalaamaan.
Karhunvatukoita!
Mutta hän on allerginen...
Fiksua.
Tähtää suuhun.
Saatan laittaa musiikkia soimaan. Toivottavasti se ei ole liian kovalla.
Mene sisään luomaan!
Panokset loppuivat.
- Kuhnastelija. - Kuvittele kasvot.
Katso minun kasvojani. Muuta hänen kasvonsa kasvoikseni.
Nyt lakkaa katsomasta minua ja katso hänen kasvojaan,
mutta näe minun kasvoni ja ammu!
- Jes! - Kuhnastelija!
Karhunvatukoita.
Tuon pitäisi toimia.
Mitä?
Tuo tyyppi on kuin jokin velho.
Nyt riittää.
Tämä alkaa mennä villiksi.
Ei, tämä on täydellistä.
Muistakaa koulutuksenne.
Odota, harjoittelimmeko tätä varten?
Miten tämä on täydellistä?
Bean olisi pitänyt kuulla meidät jo.
Minuun osui.
- Minuun osui. - Nykerönenä.
Ei!
Kuhanastelija, minun on kerrottava jotain.
En ole vanhin.
- Mitä? - Olit aina niin söpö ja rakastettava.
Ja Töpöhäntä, no, hän on...
Töpöhäntä,
joten Äiti ja Isä sanoivat meille, että olin vanhin,
jotta minussakin olisi jotain.
Mutta oikeasti sinä olet vanhin,
enkä minä ole mitään.
Ei! Nykerönenä, älä mene.
Nykerönenä?
Se oli vain tomaatti. Olen kunnossa.
Kaverit, olen kunnossa.
Se oli vain tomaatti.
Etkä koskaan kuullut mitään siitä, onko selvä?
Pim.
Sainpas! Nyt kuuntelet minua.
En ole paha tyyppi.
Teit minusta tällaisen.
Olen mukava kaveri.
Olen rauhoittunut.
Olen nyt rauhallinen.
Olen muuttunut, mutta sinä olet yhä samanlainen.
Yhä täynnä kujeita.
Ja siksi tämä ei pääty hyvin sinun osaltasi.
Koska ärsytit ja ärsytit minua,
kunnes en voinut enää muuta kuin vääntää sinun...
Mitä täällä tapahtuu?
Sinun on pureskeltava ruokasi.
Pelastin sen.
Mitä tapahtui? Onko hän kunnossa?
Kyllä, minä... Se...
Pikku raasu oli tukehtumassa retiisiin.
Joten minä vain... Tarkistin sen pulssin,
ja kaikki on pian kunnossa.
Sinä olet pian kunnossa!
Menehän nyt. Niin sitä pitää.
Se oli ihme.
Niin.
Luulin kuulleeni kovia ääniä.
Se oli sellaista meteliä.
Maalasin, joten en voi olla varma, mutta...
Ei, en usko. Minä kitkin rikkaruohoja.
Murahtelen joskus kitkiessäni.
Ihmiset vain ovat käyttäneet räjähteitä kanien häätämiseen.
Räjähteitä?
Ethän sinä sellaista tekisi.
Enhän minä sellaista tekisi.
- Et tietenkään. - Ne ovat enkeleitä.
Tämä on niidenkin paikka.
- Aivan niin. - Opin sen sinulta.
Minä vain luulin kuulleeni jotain.
Onko tuo kaksisiipinen lentävä lintu tuolla ylhäällä?
- Se pitää kirjata ylös. - Missä?
- Tuolla ylhäällä. - Bea uskoo häntä.
Emme koskaan pääse hänestä eroon.
Enpä usko.
Tuolla ylhäällä. Juuri tuossa... Tuolla kaukana olevassa puussa.
Sinä käytit räjähteitä.
Valehtelit minulle.
No, kyllä, mutta...
Minun taloni.
Minun maalaukseni.
Heidän pesäkolonsa.
Tämä on sinulle vaikeaa kuulla,
mutta tuo teki sen.
Se räjäytti sen.
Hän on kaniini.
Tiedän.
Mutta jotenkin
se löysi laukaisimen ja käytti tassuaan...
Ja se teki sen kaiken tullakseen meidän väliimme.
Hän on kaniini.
Hyvä on. Ollaan nyt kohtuullisia.
Ensinnäkin tiedät, että ne varastivat puutarhastani.
Tiesitkö, että ne asettivat ansoja sänkyyni?
Joten kun heräsin, satutin pienet sormeni!
Ja ne käyttivät minua vastaan sähköä,
jonka me keksimme,
mutta ne muuttivat sitä omiin rikollisiin tarkoituksiinsa.
Ja ne näkivät banaanigrammit,
ne näkivät polkupyöräilyn ja kävelyn puistossa.
Ja mistä ne saivat takit? Emme me tiedä!
Mutta ne ovat olleet täällä koko ajan.
Olet hullu.
Uskomatonta, että luulin pitäneeni sinusta.
Sinä pidät minusta.
Ja minä sinusta. Se...
Oletteko kunnossa, kullannuput?
Olen pahoillani.
Tulkaa.
Mennään pois tuon pahan miehen luota.
Olen pahoillani.
Niin minäkin.
Uusi päivä? Ihan uskomatonta.
MYYTÄVÄNÄ TÄYDELLINEN MAALAISHELMI
Tämä on niin jännää.
Tiedän.
Voitteko uskoa sitä?
Vaikka asiat eivät nyt mene niin hyvin,
aamujen olisi ehkä pitänyt loppua tähän yöhön!
Tämähän ei kuulunut suunnitelmaan?
Hei, kullannuppu.
Tule sisään.
Olen pahoillani kodistanne.
Se on minun vikani. Minun ei olisi pitänyt kutsua häntä elämäämme.
Hän on niin ääliö, että hän hyökkäsi kimppuunne,
vaikka ette olleet tehneet hänelle mitään pahaa.
Piditte vain huolta omista asioistanne
täysin viattomasti.
Ikävä totuus kuitenkin on, että oikeastaan ihastuin häneen.
Olisin voinut jopa rakastaa häntä.
Pitäisi ottaa selvää junalipuista.
Minä mokasin.
Tosi pahasti.
Jos tämä perustuisi toisenlaiseen satukirjaan,
Petterin vanhemmat sanoisivat jotain tällaista...
Et ole todella yrittänyt suojella Beaa.
Pelkäät vain menettäväsi hänet.
Mutta rakkauden jakaminen ei ole rakkauden menettämistä.
Rakkaus on ääretöntä.
Luuletko meidän rakastaneen sinua vähemmän tyttöjen synnyttyä?
Ole rehellinen itsellesi, Petteri, ja seuraa sydäntäsi.
Sinulla on hyvä sydän.
Mutta koska tämä ei perustu sellaiseen satukirjaan,
he sanoivat näin.
Tuomas!
Ajattelin, että se olit sinä.
Olen yrittänyt soittaa sinulle.
Olen pahoillani. Windermeressä ei ole kuuluvuutta.
Kuinka barbaarista.
Päinvastoin, se on yksi sen kauniista puolista.
Minulla on hyviä uutisia.
Bannerman ei työskentele meillä enää.
- Hän kuoli. - Korvakorun tulehdukset korvissa.
Hän syytti stressiä, jonka sai työskenneltyään täällä päivän.
Erosi, muutti Ranskaan, tietenkin.
- Anteeksi, onko hän kuollut? - Ei.
Ajattelin, että "muutto Ranskaan" saattoi olla kiertoilmaus.
Työ on sinun, jos haluat sen,
psykologin arvioinnin jälkeen,
mutta näytät paremmalta.
Kiinnostaako?
Mistä löytäisin miesten huiveja?
Alimmasta kerroksesta.
Menkää liukuportaita alas. Oikea, oikea, vasen.
Teidän lanne-vyötärö-suhteellanne suosittelen vihreää ruutua.
Työskentelettekö täällä?
Työskenteletkö?
Minä mietin.
- Työskenteletkö? - Minä...
Minä korjaan asiat.
Olen rikkonut kotimme.
Olen rikkonut Bean kodin.
Olen oikea kodinrikkoja.
Taidan käyttää ilmausta oikein.
Sain meidät tähän tilanteeseen
ja petin teidät kaikki.
Olen todella pahoillani.
Valmistelin puheen.
"Sain meidät tähän tilanteeseen,"
"ja petin teidät kaikki."
"Olen todella pahoillani."
Siinä se taisikin kokonaan olla.
Se meni hyvin ensimmäisellä kerralla.
Olisi pitänyt kuunnella sinua, Penna.
Ei vain tässä asiassa vaan kaikessa.
Olet niin paljon minua viisaampi.
Kyse ei ollut puutarhasta.
En tiedä, missä olisin ilman sinua.
Todennäköisesti piiraassa.
Todennäköisesti.
Minun olisi pitänyt olla parempi isoveli.
Totuus on,
että olen hieman hukassa ilman Äitiä ja Isää.
Kaipaan heitä niin paljon.
- Niin mekin. - Aivan.
Minäkin.
Onko kaikki siis hyvin?
Tämä oli aika paha,
jopa sinulle.
Minä pelkään, Petteri.
Älä. Minä korjaan asiat.
- Mitä me voimme tehdä? - Varmistakaa,
ettei hän lähde ennen kuin palaan.
Pitäisikö murtaa molemmat nilkat vai ainoastaan toinen?
Anteeksi, se oli outoa.
- Molemmat. - Mitä?
Viivyttäkää vain häntä. En tuota teille pettymystä.
- Minä lupaan. - Voit luottaa meihin.
En myöskään tappanut vanhaa Vänskää.
Hän kuoli sydänkohtaukseen.
- Me tiedämme. - Tiesimme koko ajan.
- Luulimme sinun tarvinneen voittoa. - Hyvä on.
Todella keskittyneenä
puolivalmiin suunnitelman kanssa
sankari näyttää tältä.
Tai hullu.
Niiden kahden välinen raja on hyvin epäselvä.
No niin, kuunnelkaa. Me teemme näin.
Odota, miksi saat olla vastuussa?
Koska olen vanhin.
Jopa 16 sekuntia.
Nykerönenä. Söpö Nykerönenä.
Hetkinen. Tiedättehän te molemmat, että minä olen vanhin?
Näin sitä mennään. Pitää vain... Anteeksi.
Anteeksi.
Anteeksi. Voi ei, se on lähdössä.
Odota minua!
Penna!
Tuletko mukaani?
Kyllä. Se on luonnevikani.
Mutta ei ole muuta luonnetta.
Mieluummin minun vikani kuin sinun...
Olen iloinen, että tulit.
Tuntuu pahalta, että satutin sinua.
Valmistelin puheen.
"Tuntuu pahalta, että..."
Penna!
Ei! Penna, olen pahoillani.
Juokse! Hyppää! Pystyt siihen!
Pystyt... Jes!
Petteri, olet huono pyytämään anteeksi.
PULU
Anteeksi, kaupunkihiiri, tiedätkö, miten pääsee Harrodsille?
Ilman muuta.
Oletteko te maalta?
Mistä sen huomaa?
Ruskeaa ruskean kanssa. Turhan yhteensopivaa.
Tulkaa mukaani. Esittelen kaikki paikat.
Kiitos. Meillä on hieman kiire.
Matkan varrella on paljon nähtävää.
Buckinghamin palatsi.
Majaviin pukeutuneet vartijat.
Paljon suurempi kuin ajattelin.
Kaupungin siluetti.
Se on upea, mutta Joonas,
tehtävämme on aikarajoitteinen,
ja vaikuttaa siltä, että pidennät vähän lenkkiä,
koska olet ylpeä kotikaupungistasi.
Lontoo on yksi maailman merkittävimpiä kulttuurikaupunkeja.
Millainen isäntä olisin, jollen jakaisi sitä kanssanne?
Olet oikeassa. Koska olemme täällä, meidän pitää nähdä kaikki.
Kiitos. Jäämme palveluksen velkaa.
Eipä kestä. On aina kiva auttaa toista jyrsijää.
Jyrsijää?
Onpa harmi.
Mutta älä huoli. Hoidan sinut ajoissa junaan.
Jes!
Kuka tekisi jotain tällaista?
Minulla on paljon vihamiehiä.
No niin, hänen on oltava täällä.
Missä hän on?
Puhuva leikkipupu?
Olen kaniini.
Pidän porkkanoista.
Tämä ei ole totta. Se on vain kuvitelmaa.
Hengitä syvään.
Hra Vänskä.
Muistatko minut?
Ei. Haluan vain puhua.
Haluan vain puhua.
Kanit eivät puhu! Tiesin, että osaat puhua!
Odota, puhutko sinä, vai onko minulla hallusinaatioita?
Soita turvamiehille. Hän on taas seonnut.
Pilasit elämäni!
VAIN TYÖNTEKIJÖILLE
Vänskä!
Sinun on palattava kotiin kanssamme.
Takaisin Bean luo. Hän on lähdössä.
Hän luopuu maalaamisesta ja palaa kotiin.
Hän ei halua olla tekemisissä kanssani.
Niin, koska hän luulee, että kaikki on sinun vikasi.
Mutta kumpikin tiedämme, että minussakin on hiukan jotain vikaa.
"Hiukan"?
- "Jotain"? - Hyvä on. Paljon.
En ole hyvä kantamaan vastuuta virheistäni.
Työstän sitä.
- Vänskä! - Toivottavasti ei ole liian myöhäistä.
Tuotin hänelle pettymyksen.
Se on ohi.
Ei ole.
Halusin vain sinun lähtevän.
En ajatellut muuta kuin itseäni.
Anteeksi, että johdin sinuun sähköä.
Anteeksi, että laitoin ansoja sänkyysi.
Anteeksi, että hieroin pyllyäni hiusharjaasi.
Odota. Mitä?
Ei mitään. Keskity.
Ole kiltti ja palaa. Ei minun takiani.
- Bean vuoksi. - Mistä tiedän, ettei tämä ole jekku?
Et tiedäkään.
Sinun on vain luotettava minuun.
Luota meihin.
Te siis todella puhutte?
Ei. Kuten sanoit,
olet rauhoittunut. Olet rauhallinen.
Ja kuuntelet sydäntäsi.
Sen sinä kuulet.
Vänskä! Avaa tämä ovi!
Kuuntele nyt sydäntäsi.
Se käskee kääntyä vasempaan,
juosta kuusi askelta ikkunalle, rikkoa sen
ja häipyä pois täältä!
Vänskä! Ovi auki!
Vänskä!
Ja niin kaksi entistä vihamiestä
ja yksi heidän serkkunsa suuntasivat maan halki
vihollisenaan tikittävä kello.
Se oli vaarallinen, rohkea, sekava
ja tällaisessa tarinassa
matka, joka takuulla onnistuisi.
Mennään siis huippukohtiin.
Pitäkää kiinni!
Nyt!
Ajovalot.
Mitä?
Ne eivät edes ole päällä.
Älä nyt. Tämä on naurettavaa.
Hyvä on. Mene pois täältä. Mene.
Olen kunnossa!
Tuomas!
Mitä sinä teet?
Sanoit kerran,
että jokaisella on paikka tässä maailmassa.
No, tämä on sinun paikkasi,
eikä sinun pitäisi lähteä sen vuoksi, mitä minä tein.
Olivatko he mukanasi?
Kyllä. He tulivat Lontooseen.
- "He tulivat Lontooseen"? - Kyllä.
Puhumaan minut palaamaan.
No, eivät ne ehkä puhuneet. Ehkä se kaikki oli päässäni.
No... Ei. Mutta se ei nyt ole tärkeää.
Sinun ei pitäisi joutua lähtemään.
Olen pahoillani kaikesta, mitä tein.
Ja rakastan sinua, Bea.
Yritit tappaa heidät.
Räjäytit heidän kotinsa.
Räjäytit minun kotini.
Koska ajauduin mukaan siihen kaikkeen.
Ajauduin riitaamme.
"Riitaamme"?
Jatkat yhä samaa. Säälittävää.
Tule, Betty, mennään.
Se oli minun vikani.
Kannan kaiken vastuun.
Sankarini.
Myöntää vihdoinkin räjäyttäneensä pesäkolon.
Ei, kuten aiemmin väitit,
kauko-ohjaimen nappia painoi kani.
Hei, kullannuppu.
Oletko kunnossa?
Olitko tässä mukana?
Minähän kerroin!
Kerroin sinulle.
En usko tätä.
Siinä riittää sulateltavaa.
- Todellakin. - Kyllä.
Anna meille anteeksi.
MYYTY
Voisitko siirtää nämä pois tieltä?
Tämähän on meidän talomme.
Täydellinen maalaishelmi.
Tyhmä siskoni on niin kateellinen.
Olen pahoillani. Kartano ei ole enää myynnissä.
Niin, koska se myytiin jo. Me ostimme sen.
- Anteeksi, keitä te olette? - Olen mies, joka myi sen.
Ja myös mies, joka peruu kaupan.
Ei. Kauppa on lopullinen.
Myitkö sen jo?
- Kyllä, mut... - Sinun ja miehesi
- on nyt poistuttava. - En ole hänen miehensä.
Minä vain... Me... Tosin...
- Nouse ylös. - Bea...
Tule. Tästä on vain yksi tapa selvitä.
- Oletteko mukana? - Jep.
- Ehdottomasti. - Aina.
- Tietenkin. - Rakastan teitä.
Mennäänkö? Se on niin söpö.
Se on kuin satukirja kolmiulotteisena.
- Anna minun. - Kiitos.
Mikä tuo on?
Ällöttävä peikko tai jotain.
Häivy!
Hankimme tuholaistorjunnan.
- Kulta. - Rakas.
Ei.
Ehdottomasti ei.
- Ei, voit pitää sen. - Pidämme käsirahan.
- Hei! - Hei! Ihastuttava pariskunta.
Niin maanläheinen.
Johan sait aikaan sotkun.
Hyvin tehty.
Iskitkö juuri silmää hänelle?
En tiennyt, että pystyt siihen.
On paljon asioita, joihin he pystyvät ja joista et tiedä.
Paljon asioita.
Elämä on rankkaa, kun olet pelokas ja pieni.
Ja yhä rankkaa, kun olet suuri.
Tai väärällä puolella Vänskän aitaa.
Ja yhtäkkiä sydämesi on kuin tennispallo.
Ylös ja alas, puolelta toiselle.
Niin kova syöttö, että luulit kuolleesi.
Ei rakkautta sinulle.
Olkaa hyvät, kullannuput.
Kohtuudella.
Mikään seinä ei voisi erottaa meitä.
Rakkautemme on ikuista.
Ei vihaa.
Viuhahtaja!
Anteeksi, että tällaista tapahtuu.
Haittaako, jos minä kokeilen?
Elämä on rankkaa, kun olet hämmentynyt.
Yhä rankkaa, kun kuulet uutiset.
Että joka päivä on valittava.
Samat sivut minut ja sinut.
Mutta älä sure, olet tervetullut tänne.
Jopa jotkut pedot pääsevät.
Lupaan sinulle.
Tuuli puhaltaa ja taivas tietää.
Että paiste voi kääntyä sateeksi.
Mutta ei ole paljon pelättävää.
Ovia sulkeutuu ja tiedämme.
Että rakkaus voi muuttua kivuksi.
Joten olkaamme toistemme sankareita.
Ei porttia.
Mikään seinä ei voisi erottaa meitä.
Rakkautemme on ikuista.
Ei vihaa.
Pelko ei voi meitä lannistaa.
Pysymme yhdessä.
Elämä on kaunis aurinkoinen päivä.
Kahvipannu ja lautasellinen heinää.
Mutta joinakin päivinä ei pääse pakoon kahinaa.
Hullusti kallellaan kuin petolintu.
Vanha talo aina lukitsematta.
Edes Siiri Sipisen ei tarvitse koputtaa.
Lupaan sinulle.
Ei porttia.
Mikään seinä ei voisi erottaa meitä.
Rakkautemme on ikuista.
Ei vihaa.
Pelko ei voi meitä lannistaa.
Pidämme yhtä.
VÄNSKÄT
Elivätkö kaikki onnellisina elämänsä loppuun asti?
No, tietenkin. Se on satukirjojen laki.
Pitää vain käännellä ja pöyhiä.
Käännellä ja pöyhiä. Yksinkertaista. Kokeile sinä.
Miten sujuu?
- Hyvin. Sujuu todella hyvin. - Niinkö?
Mitenkö tiedän tämän kaiken?
Elin läpi sen.
Kasvoin hieman, puhevikani hävisi
ja löysin ääneni.
Herää, Kukko! Kerron tarinaa tässä!
Anteeksi, olen ollut hereillä aamunkoitosta saakka lasten kanssa.
Ja ne ovat parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Se oli mahtava tarina, Kuhnastelija.
Nimeän sen "Petteri Kaniinin tarinaksi".
Rakastan sitä. Mutta miten olisi.
"Tarina Petteristä, Kunastelijasta, Nykerönenästä,
"Töpöhännästä ja Pennasta. Rakastavasta perheestä"?
Tai ehkä se sinun ideasi oli parempi.
"Petteri Kaniini."
Ei porttia.
Mikään seinä ei voisi erottaa meitä.
Rakkautemme on ikuista.
Ei vihaa.
Mikään pelko ei voi meitä lannistaa.
Me pidämme yhtä.
LIIKUTTUKAA
Käännös: Elina Aho